Одним із засобів розвитку витривалості вважається кардіотренування, що є видом фізичних навантажень, при виконанні яких прискорюється пульс і кровообіг в організмі. Аеробні навантаження є корисними для всього організму, тому що покращують роботу серцево-судинної системи за рахунок тренування серцевого м’яза; спалюють калорії і підвищують тонус м’язів; сприяють розвитку витривалості; сприяють прискоренню метаболічних процесів; знижують ризик діабету за рахунок зменшення чутливості до змін рівня цукру в крові; покращують роботу дихальної системи. 
Спортсменам високого рівня підготовки рекомендовано включати в розклад декілька кардіотренувань кожного тижня. Як правильно її побудувати? Почати слід з того, що будь-яке навантаження умовно розділяється на аеробне і анаеробне, в кожному з яких беруть участь різні типи м’язових волокон. Простіше кажучи, аеробна робота – це тривале за часом фізичне навантаження, а анаеробна робота виконується за короткий час, але з максимальним навантаженням. Під час аеробних навантажень збільшується споживання кисню, тренується серцево-судинна система та легені. 
Дозоване кардіотренування налаштовує на правильну безперебійну роботу всі системи організму. Обмін речовин при напруженій роботі м’язів являє собою складну систему хімічних реакцій. Процеси розщеплення складних молекул на простіші поєднуються з процесами синтезу багатих енергією речовин. Ці процеси можуть проходити тільки в наявності кисню, тобто в аеробних умовах. При аеробних процесах виробляється значно більша кількість енергії, ніж при анаеробних реакціях. Вуглекислий газ і вода є основними продуктами розпаду при аеробному способі вироблення енергії, вони легко видаляються з організму за допомогою дихання і поту. 
До видів рухової активності, що стимулює підвищення споживання кисню під час занять, відносяться різні циклічні рухи, що виконуються з невисокою інтенсивністю досить тривалий час. 
Наприклад, аеробіка високої інтенсивності – заняття з активним використанням стрибків і бігу, рекомендується особам з високим рівнем підготовленості. В фітнесі для розігрівання використовуються танцювальні аеробні вправи, в основній частині тренування виконуються вправи силової спрямованості (з гантелями, на тренажерах). Комбінація різних типів вправ проводиться як «кругове тренування». 
Для менш підготовлених людей застосовується аеробіка низької інтенсивності – тренування з переважним використанням ходьби, рухів з випадами вперед або в бік. Для емоційного піднесення при виконанні одноманітних рухів застосовується музичний супровід. Завдяки різноманітності й постійному оновленню програм для досягнення сили, витривалості, гнучкості, рухливості, музичному супроводу, аеробіка дозволяє зберігати високий рейтинг серед інших видів оздоровчої фізичної культури. 
Незважаючи на заняття фітнесом, вага тих, хто займається, може бути незмінною і навіть збільшуватися. Це спостерігається у тих випадках, коли надмірно харчуються після занять; нерегулярно тренуються; тренування проводиться менше ніж 30 хвилин; або допускають інші помилки: заняття фітнесом проводиться на голодний шлунок або відразу після прийому їжі; відпочинок між підходами понад 30 секунд; приділяється увага низькоінтенсивним вправам; спостерігається неправильне дихання та техніка. 
Також під час кардіонавантаження спортсмени повинні неодмінно стежити за частотою серцевих скорочень (ЧСС), щоб вона перебувала в межах «допустимої зони». Які показники ЧСС допустимі? Ці цифри розраховуються за формулою Карвонена, що дозволяє вирахувати верхній і нижній допустимі пороги ЧСС під час занять фітнесом:
Нижній поріг ЧСС = (220 – вік) х 0,6;
Верхній поріг ЧСС = (220 – вік) х 0,8.
Підвищувати частоту серцевих скорочень потрібно поступово, починати тренування з пульсу 140–150 уд/хв. Вимірювання ЧСС проводять через 5 хв. після початку кардіотренування, потім – по самопочуттю. 
Рекомендований час тренування для отримання бажаного ефекту 30–40 хвилин. Інтенсивність навантаження знаходиться в межах від 40% до 100% від максимального і вибирається залежно від індивідуальних відмінностей у фізичному стані людини, віку та цілі тренування. 
Таким чином, ефективність від кардіотренування досягається лише завдяки регулярним заняттям із достатньою кількістю повторень, що виконуються з низькою або середньою інтенсивністю. Доведено, що аеробні навантаження заспокоюють нервову систему, протидіють стресу та покращують сон. А починати краще з легких тренувань та поступово підвищувати навантаження (на 10% на тиждень). Допустимі поєднання кардіовправ із різних видів спорту. Це прокачає всі групи м’язів та зробить тіло максимально розвиненим. 
Успішність та користь будь-якого виду кардіотренувань залежить також від правильного харчування. Тільки раціон з великою кількістю складних вуглеводів та білків допоможе зберегти сили, енергію та нормалізувати роботу всіх систем організму. Подібні навантаження рекомендовані всім. 
Помірні кардіовправи допомагають студентам різного рівня підготовки підтримувати в порядку стан серця та судин. Кардіотренування є важливим процесом у розвитку витривалості при заняттях циклічними видами спорту, дозволяє відновитися після інтенсивних навантажень та перетренування. Поєднання кардіо і силових навантажень зміцнює здоров’я, допомає підтримувати добру фізичну форму довгий час.